Med hjertets renhed og med retsind -
- væbner vi os mod al ondskab.
Derfor er det, at vi på denne strålende morgen -
- i det vigtige år 1887 meget naturligt tænker -
- på den levevis, som victoria, vor elskede dronning, står for.
For i denne uge fejres hendes majestæts 50-års regeringsjubilæum.
Fra hendes hjerte vælder en strøm af ærbarhed og sædelighed.
Da hun blev født, var verden tilsølet af kødets lyst.
Men i hendes regeringstid har det gode sejret stort over ondskaben.
Hvad er der galt?
Vi ved, at når Gud vil det, bliver ondskaben knust... af det gode.
Bliver ondskaben knust, hva'?
Vil De af med alt det sjove, biskop?
At verden kommer fremad.
- Er Parker gået efter en betjent? - Goddag, den herre.
Lad mig gå ind og fortælle dem, hvad voksne mænd tænker på.
- Har han haft det sådan før? - Det er værre efter eksplosionen.
Du er jo en fyrig yngling.
Vi to ved alt om det, ikke også?
- Gør plads. Man er nok beruset. - Før ham til Camden-hospitalet.
Han må hellere med på stationen. Han er altid ... Jaså, dr. Jekyll.
Godt, så kommer han til camden. Komsedasse, min ven.
Prøv De bare at få gamle Beelzebub tilbage i hans sorte hul!
Gå ind og vær god, dr. Jekyll!
- Jeg må hen på hospitalet. - På en søndag? Nå, ham fyren ...
Harry siger, det var skæbnens gunst, at han dukkede op.
- Er det ikke højst usædvanligt? - Det er det faktisk.
- Kom nu ikke for sent til festen. - Herrerne skal ikke få frit spil.
- Sikke en fjollet, lille hat. - Jeg vidste, du ville synes om den.
Kør, Jenkins.
- Kæreste dog. - Undskyld, far.
Jeg er tolerant, men gid Harry ikke viste sine følelser så åbenlyst.
- Heller ikke selv om I skal giftes. - V ær nu ikke så snerpet, far.
Tænk at gnave på dine knoer.
- Det er jo et spørgsmål om etik. - Må jeg ikke nok gå ind?
Ikke lige nu, mrs. Higgins. De kan hjælpe ved at være tålmodig.
Den mand er min største chance nogensinde.
De ved, vi beundrer Dem, og han er måske nok et forskningsemne.
Det er derfor, jeg vil høre Deres mening, men som hospitalets chef...
Jekyll, sig mig ærligt: Hvad kan De gøre for ham?
Helbrede ham, måske. Jeg har eksperimenteret med dyr.
Men hvad med mennesker? Kemikalierne kan være livsfarlige.
- Ikke ét dyr er dødt. - Alligevel. Det er for farligt.
- Jeg er ingen heksedoktor. - Hvem kalder Dem det?
De siger jo selv, det er usikkert. Jeg kan ikke tillade forsøg.
- Han er dog et menneske! - Han var et menneske, mener De.
Nogle gange er vi nødt til at satse. Eller tør De ikke se det mest...
Jeg ville ikke være så åbenmundet.
Det er noget, De bør tie om for Deres egen skyld.
- De kan komme i vanskeligheder. - Vanskeligheder?
Harry, gamle ven, det rygtes... Hvad er der?
Jeg vil ikke længere være en hund i et spil kegler.
Dr. Heath har ret. Vi læger kan ikke lave forsøg med mennesker.
Noget kan gå galt, og så tror menneskene ikke mere på os, vel?
- Men når jeg har beviset ... - Så vil jeg være til stede.
Goddag, sir. De kommer lige i tide til te.
De har sikkert ikke fået frokost. Hvad med nogle varme boller?
Men vi må jo ikke miste appetitten. Så skælder miss Beatrix mig ud.
Og mrs. Marleys butler har fortalt, at den nye kok er prima.
Sir, Deres te?
Skal jeg servere den dernede? De er nødt til at spise noget.
- Det må De undskylde, mrs. Marley. - I læger er ikke til at stole på.
Jeg har intet imod at få skældud af Londons smukkeste værtinde.
Undskyld, især til Dem, lady Cobham.
Opfører du dig pænt?
Jo flere patienter, desto koldere suppe.
Det var nu ikke en patient. Jeg glemte bare alt om tiden.
Heath fortalte om Deres forskning.
- Han er nu ikke så begejstret. - Det er vel meget forståeligt.
At ville adskille hjernens bestanddele er ret ambitiøst.
Harry vil endda udforske noget så uhåndgribeligt som sindet.
- Så er der kun sjælen tilbage. - Kald det blot sjælen.
- Sjælen? - Nu kommer De ind på mit gebet.
Ja, men De er jo ikke imod, at videnskaben hjælper kirken.
- Kirken tager gerne imod hjælp. - Jeg tror nu, at Harry driller os.
Forhåbentlig. Tænk, hvis jeg bad ham uddybe det.
Det gør jeg gerne.
De var jo i kirke i formiddags og så eller hørte den stakkel.
- Tak for hjælpen, doktor. - Han var jo vanvittig.
Næppe. Jeg tror, at kun en enkelt side af ham fungerede.
- Du godeste. Hvilken? - Den onde.
Han var blevet sjæleligt rystet på grund af chok efter gaseksplosionen.
Før var han en respektabel borger, en god far og en kærlig ægtemand.
Men nu er han helt forandret, så jeg i dag kun kunne se et dyr.
Vi forstår det med chokket, men hvad har det med sjælen at gøre?
Jeg tror, han blev rystet fra godhed til ondskab.
Jeg mener ikke, at han aldrig har tænkt grimme tanker -
- eller handlet forkert.
Men er det ikke sjælens lod, at godt og ondt er I stadig kamp?
Der er en højere magt, som godheden kan finde hjælp hos.
Obersten og jeg har altid ment, at man kan være god, hvis man vil.
- Og ellers... - Jeg må have det her på det rene.
Lad mig forklare. Godt og ondt er nærmest lænket sammen.
Lad os sige, at vi kan adskille dem -
- og frigøre det gode i mennesket til et højere mål.
Er det ikke forhastet at tro, at der er ondskab i alle?
Er det ikke hykleri ikke at indrømme det?
Vi har jo alle tænkt tanker, vi ikke ønsker afsløret, -
- og følt et vist begær.
Som kristne sander vi, at mennesket er skabt svagt. Det er en ærlig sag.
Lad os antage, at sjælen endnu ikke har nået sit højeste stade.
Er det klogt at rode med problemet, før Skaberen selv har løst det -
- på sin egen uransaglige måde?
Det er foruroligende. De teorier er farligt tæt på ...
Jeg tør ikke tænke på, hvad lægerådet mener ...
Avancerede teorier er altid en torn i øjet på lægerådet -
- og dronningens livlæge. Især når de eksisterende kaster penge af sig.
Efter min mening er det noget værre vås.
- Mine damer... - Har nogen læst Wildes nyeste digt?
- Det er sent, så vi bør nok ... - Nej, nej, kom ind og få en drink.
Så kan resten af selskabet kede sig med hinanden.
Prøv at se.
Det er den første vals, han og mor dansede med hinanden.
- Må jeg have den ære? - Med fornøjelse, dr. Jekyll.
Bea, min skat.
Jeg elsker dig så højt.
Jeg forstod godt det, du sagde om det gode og det onde i mennesket.
Men hvorfor er vores følelser for hinanden...
Dem er der da intet ondt i, vel?
- Mener du, der er? - Nej, Harry.
- Vi er jo forelskede i hinanden. - Meget.
Det gør hele forskellen.
John leder efter noget bestemt musik. "Banks of Loch Lomond".
Vil du ikke hjælpe ham?
Jeg er ikke den, der ruger, men du må have fornemmet min bekymring.
De fantasterier, du fremsatte under middagen, forbløffede mig.
- Og jeg er også lidt chokeret. - Det var bestemt ikke fantasterier.
- Var det dit ramme alvor? - Bestemt. Jeg vil bruge al tid...
Det er trist, Harry. Det forekommer mig aldeles tåbeligt.
Det er jeg da ked af.
Du er på vej fremad som læge. Jeg er stolt af dig.
Men de fjollede eksperimenter fører ingen vegne. Opgiv dem.
Dyrk din praksis og de cirkler, I kommer til at færdes i.
Jeg har altid ønsket mig en søn, du bliver den søn. Det var ordene.
Kom nu ind og få din drink.
Jeg har i øvrigt reserveret en loge til åbningskoncerten i Albert Hall.
Nå, krydsede du og den gamle klinger?
Jeg skal opgive min forskning og kurere mæslinger og fåresyge.
- Ellers vækker jeg hans mishag. - Du gik til den. Jeg blev også paf.
- Jeg beder ikke om din billigelse. - Vi to har været venner i årevis.
Min uenighed påvirker ikke vores venskab.
- Lad os få os en whist i klubben. - Vi kan følges så langt.
Lad ham bare løbe.
Få fat i en vogn. Jeg ser lige, hvad der er sket.
Skulle en pæn pige ikke kunne gå ud med en mand uden ...
- Gjorde han Dem noget? - Tænk, at sådan en stodder ...
Jeg ser vist ret sjusket ud.
- Er der sket Dem noget? - Det tror jeg ikke.
- Er det Deres ankel? - Jeg har forvredet den.
Gør det noget...?
Nej. Det kan jo være meget smertefuldt.
Hvor er det pænt af Dem.
- Og i siden. Han slog mig. - Så burde jeg jo have fanget ham.
Nej, nej... Jeg mener, jeg er glad for, at De standsede.
Hvis De forstår, hvad jeg mener.
Min ven får fat i en vogn. Kan vi sætte Dem af et sted?
- Hvor er det altså pænt af Dem. - Skal vi prøve nu?
Sådan en herre skulle da ikke tage sig af mig.
Hvilken herre ville ikke hjælpe en sød pige?
Og her går jeg med hatten på sned.
Så spørger han, om han må følge mig hjem, og så siger jeg ja.
Det er rart for en pige, der er sent ude, at blive fulgt hjem.
Jeg kan godt klare mig selv. Det er nødvendigt, hvis man er barpige.
Jeg kan lide lidt sjov, men når en fyr har onde hensigter, -
- må man sige fra.
Jeg er ked af at være ďherrer til besvær.
Så er vi der.
Det gøre mere ondt nu.
- Skal du have en hånd? - Jeg kan godt klare det.
Godnat.
Er det her?
Lampen er ved døren, hvis De har en tændstik.
- Tag hellere blusen af. - Hvorfor det?
- Jeg skal jo se på Dem, ikke? - Det ved jeg ikke rigtig.
De kigger jo. Ikke?
Hvad med siden?
- Vil De se på min side? - Hvis De vil have det.
- De er nok hurtig, hva'? - Min ven og jeg er medicinere.
- Medicinere? - Læger.
Læger?
Hold op!
Jeg troede, De bare var nogle burgøjsere.
Hvor fjollet af mig...
- Det er godt, det ikke er så slemt. - Det er det skam.
Så skal De måske på hospitalet?
Prøv at se her. Mærk efter.
- Ja, såmænd. Cirrhosis pectoralis. - Hvad betyder det?
Deres øjne er to søer af begær.
Hvor lød det altså pænt.
Som De dog kan sige det.
- Så gør det ikke ondt mere? - Jo...
- Det er overstået i morgen. - Vent!
Min ankel. Skal De ikke se på den?
Nej. Den fejler ikke noget.
Men Deres strømpebånd er for stramt.
- Det hæmmer blodcirkulationen. - Der kan De se. De fandt noget.
De er min læge, ikke?
- Bør jeg ikke betale Deres honorar? - De har ikke fået regningen endnu.
Hvad med det her til at begynde med? Ikke at det rækker.
Det er fint. Det er langt mere, end de fleste betaler.
Jeg synes ikke, det er nær nok.
Harry, det...
Undskyld. Kom nu. Klokken er mange.
De går da ikke, bare fordi han siger det?
Forstår De ikke, at jeg ikke er nogen...
Nej. De er en pige med hjertet på rette sted. Måske lidt for generøs.
Derfor skal De være varsom i Deres valg af ledsagere.
Jamen, De er her jo.
Jo, men jeg burde ikke være her.
Og kendte De mig, ville De vide, at jeg ikke ønsker det.
Jeg... vælger kun dem, der ønsker mit selskab.
- Jeg beklager. - Hvad? Jeg beklager intet.
Lad os sige, at vi var dumme. Og så får vi en drink, næste gang vi ses.
De kyssede mig måske kun for sjov?
Jeg ved, det ikke var for sjov.
Farvel. Og held og lykke.
Slap nu af, John. Damen var uskadt, og det er alle andre også.
Hun var vel fristende i et upåagtet øjeblik.
- Hvad mener du? - Ifølge din teori.
Det lille optrin var vel ondskabens flygtige sejr over godheden. Ikke?
Jo. Det var nu ikke en sejr, men et angreb.
Det var nu også blevet slået tilbage uden din hjælp.
Er det ikke mindre risikabelt at begrænse forsøgene til laboratoriet?
Der finder du mig fra nu af, til jeg har fundet, hvad jeg søger.
- Jeg er bekymret, John. - Han skal nok komme.
Måske er det bedst sådan. Det var ikke min Sam.
Det var, som om ondskaben havde indtaget hans hjerte. Arme Sam.
Burke, kør mrs. Higgins hjem. Jeg spadserer.
- Godnat, mrs. Higgins. - Godnat, doktor.
- Hvordan går det, dr. Jekyll? - Godaften, mr. Weller.
De kommer lige i tide. Jeg skal til at lukke.
Hvis De har tid at vente, kan vi følges til østporten.
Dejligt vejr. Og tag Dem ikke af det med kometen og verdens undergang.
Der er intet i det. Det er det rene avisvrøvl.
Hos Lloyďs koster en forsikring ikke mere end i sidste uge, -
- da ingen talte om sammenstød med kometer.
Og de fyre ved, hvad de taler om.
Mr. Weller, hvis De havde en ballon, der kunne flyve til Mars, -
- og piloten pludselig forsvandt, ville De så selv begive Dem af sted?
En ballon? Dér fik de mig, sir.
Tja, hvis den kunne føre mig dertil og hjem igen, -
- ville jeg da nok prøve. Så kunne jeg komme lidt væk fra svigermor.
- Hvad mener De om det? - Det lyder rimeligt nok.
Derfor er det op til mig at løbe den risiko.
Om så det medfører min død.
Ja? Hvad?
Åh, nej ...
Kæreste Beatrix...
Puls 72.
Kan det være ondskaben?
- Dr. Jekyll? Er alt vel? - Hvad vil De?
- Er det Dem, dr. Jekyll? - Vent. Vent, Poole.
Dr. Jekyll! Hvem er derinde?
Svar, dr. Jekyll!
Ja, Poole?
Undskyld, men jeg hørte en ukendt stemme og troede, at noget var galt.
Der var ikke noget, Poole.
Det var en af mine venner... Mr. Hyde.
- Jeg lukkede ham ud ad bagdøren. - Meget vel, sir.
Miss Beatrix er i konsultationen. Jeg håber, det er i orden.
Det er helt i orden, Poole.
- Sig, at jeg er der om et øjeblik. - Meget vel, sir.
Harry...
- Hvad laver du her, Bea? - Så er du altså ikke ...
Hvad?
Jeg ved ikke ... Det var så sært.
Jeg troede...
at du rejste væk, uden at vi nogensinde sås igen.
- Hvorfor? Jeg elsker dig jo. - Ja.
Men jeg mistede dig en stund. Jeg var bange.
- Men ikke længere? - Selvfølgelig ikke.
Du kan se, at alt er vel.
Og at jeg er den samme som altid.
- Jeg må have drømt. - Ja...
- Du er vel ikke vred på mig? - Vred?
Du må aldrig forlade mig.
Jeg elsker dig så højt. Du må ikke sende mig væk.
Hvad er der, far?
Det var godt, jeg var bekymret. Jeg kunne ikke selv sove.
Det er nok sært for Dem af finde Beatrix her, men De skal vide...
Jeg ved blot, at dine teorier ikke er normale.
Jeg bad Beatrix komme...
Lad være. Det er svært at forstå, at jeg er her, men jeg føler ikke skam.
Så føler jeg det på dine vegne, for jeg forstår det faktisk.
Vi rejser til kontinentet i morgen med eftermiddagstoget.
Ved De nu hvad?
De kan fjerne alle problemer ved at fastsætte en bryllupsdato.
De forstår ikke, at vi er meget forelskede og ikke vil vente mere.
Efter i aften bør forlovelsen hæves, men jeg vil fare med lempe.
- Vi tales ved, når vi kommer hjem. - Far, jeg har aldrig været ulydig.
Men, Harry, hvis du ikke vil have, jeg rejser, gør jeg det ikke.
Jeg mener det, far.
Jeg ønsker ikke, at du rejser, og jeg er uenig med din far, -
- men han tænker kun på dit vel. Det kan jeg ikke modsætte mig.
Meget prisværdigt, Harry.
Kommer du og siger farvel?
Bare det har to lokomotiver. Ellers holder jeg toget tilbage.
Prøv.
- Et glas sherry, sir? - Ellers tak, Poole.
Vil De mon så læse et brev fra Monte Carlo?
Giv mig bare noget sherry også.
Miss Beatrix må da snart være på vej hjem.
Hobson fortalte, at man ventede dem.
Jeg troede ikke, det var muligt at savne nogen så meget.
Fire uger. Det kunne lige så godt have været fire år.
Og nu fars beslutning.
Dårligt nyt, sir?
Miss Beatrix og hendes far tager til Aix-les-Bains.
Det gør mig ondt. På grund af sir charles' helbred?
Ja, ja. Sir charles' helbred.
Undskyld, men det gør mig urolig at se Dem sådan.
Man bør ikke kun arbejde, sir.
Der skulle gå en meget spændende forestilling på Vanity Fair.
Særdeles morsom.
Og meget... vovet, hvis De forstår, sir.
Det gør jeg skam, Poole, men det er næppe klogt, selv om det er morsomt.
- Jeg henter et nyt glas, sir. - Pyt med det.
Hvad bilder du dig ind, mester? Åh, undskyld, sir.
Drikkepenge... Ja, selvfølgelig.
- Syv shilling, sir? - Hvorfor ikke? Du arbejder hårdt.
Og du har vel familie?
Uha da. Du tænkte nok på børnene.
- Lad pigen komme med champagne. - Pigerne må ikke forlade baren.
- Du forstod mig vist ikke. - Hvad foregår der her?
- Den herre ønsker champagne. - Så kom med den.
- Han vil have, at Ivy serverer. - Selvfølgelig gør Ivy det. Af sted!
Herren dér vil have, at du serverer, og Prouty siger, du skal.
- Sig, at det ikke er mit bord. - Han vil have skum.
Skum? Det ku' du bare have sagt.
- Hvad med en bid mad bagefter? - Eller et dusin østers og en bajer?
Hvad med et glas champagne?
- Jamen, goddag, Marcia. - Davs, Ivy.
Pas nu på, Ivy.
Det bliver et halvt pund, sir.
Et halvt pund?
Her er en sovereign, min ven. Behold resten.
Tak, sir.
Du går da ikke. Næ, næ.
Du kom jo med to glas. To sjæle, en tanke.
En herlig indledning. Sid ned.
- Så lidt da, men ikke for længe ... - Sludder!
Du kan blive, så længe du vil. Vi har jo hele aftenen for os.
Jeg kan lide, når du synger. Du må synge for mig igen engang.
Hvor har du fået sådan en køn stemme?
Det ved jeg ikke.
Det skyldes måske det kønne sted, den kommer fra?
- Meget kønt. - Skål og lykke til.
Jeg skaber min egen lykke, kære, og i aften følger jeg regnbuen.
- Som De kan snakke. - Vi kan måske følge den sammen?
- Jeg følger den lige hjem. - Til den rotterede?
- Hvad skal det sige? - Jeg synes, du fortjener bedre.
- Hvorfra ved De, hvor jeg bor? - Det kan jeg gætte mig til.
Med den løn, du får her, bor du næppe på Berkeley Square.
- Jeg må af sted. - Jeg forvirrer dig vel ikke?
- Jo, det gør jeg vist. - Der er ingen, der forvirrer mig.
Giv slip.
- Slip! Hører De! - Hvad sker der, Ivy?
Det var ham. Han krænkede hende.
Han ville brække armen på hende.
Skal du have mere?
Nej! Stands!
Jeg fatter ikke, hvad der skete. Her har aldrig været slagsmål før.
Det er hende Ivy, barpigen. Jeg ville smide hende ud.
- Ivy? Det kan jeg ikke. - Man kan altid ombestemme sig.
- Når der er en god grund. - Ja, sir...
- Ja, den ballademager skal ud! - Nu, mens aftenen er ung.
- Hvad nu? Jeg har ikke gjort noget. - Det afgør jeg.
- Hold op med at skubbe! - Du skal ikke stå og hænge. V æk!
Hvad skete der dog?
- Problemer, Ivy? - Jeg er blevet fyret.
- Jeg vil da meget gerne hjælpe. - Gå ind og stik ham en på tuden.
Sikke en hidsigprop. Altid parat til at fare i flint. Herligt.
Her er et bevis på, at jeg vil hjælpe dig.
Regnbuen er bred og lang, Ivy.
- Nej, vent. Jeg må hjem ... - Næ, næ, næ.
Du hører til blandt de udødelige.
Tag med mig til Olympen! Drik nektar med guderne, syng glædens hymner -
- og gør Athene og Diana til skamme.
Sikke De kan snakke.
Du skal ikke være bange for mig.
Når botanikeren finder en sjælden blomst, råber han jo i triumf.
- Er De sådan en? - Du kan lide resolutte mænd, ikke?
Jeg forstår ikke, hvad De taler om.
Hun forstår ikke, hvad jeg taler om.
Men det finder du ud af, ikke? Det finder du ud af, Ivy.
Her er Deres post, sir Charles.
Og et til Dem, mademoiselle.
Jeg begriber ikke, hvorfor De ikke har hørt fra Harry.
Jeg opsøger ham, så snart jeg er tilbage i London.
Deres John Lanyon.
Hvad har Harry at fortælle, min ven?
- Hvad har Harry at fortælle? - Ikke så meget.
Min podagra generer garanteret ham mere end mig. Noget nyt?
Han skriver, at han har været i East End for nylig.
"Jeg har aldrig set så usle boliger. Byens vise fædre må da kunne ..."
Han fortæller om boligforholdene. Det må være forfærdeligt.
Han har ret. Det er en skændsel. Jeg har påpeget det i klubben.
Det problem er da noget for Harry. Han er lige manden, der...
Hvad er der dog, kære?
Ikke noget. Emnet optager mig nok bare ikke så meget. Lige nu.
Bare fordi han ikke fylder brevet med følelser?
En kvinde må læse mellem linjerne. Jeg kan lide tonen.
Og i øvrigt tror jeg, at det går langt bedre med min podagra.
- Åh, goddag, Marcia. - Er du alene?
Ja. Jeg har lige lavet te. Kom og få en kop.
Nej tak. Du skal i tøjet, og så skal vi ud.
Freds bror er kommet fra Oxford, og vi mangler lige en pige.
Han er god nok, og vi skal på "The Empire".
Der er liv og glade dage, og alle de fine kommer der.
- Det går ikke. - Hvorfor ikke?
- Jeg har ikke lyst. - Du er vel ikke bange for at gå?
Bange?
- Hvorfor skulle jeg være bange? - Jeg tænkte bare.
- Jeg er ikke bange for nogen. - Men du har ikke været ude længe.
- Han ejer dig vel ikke. - Nej!
Eller er det, fordi du ikke har en pæn kjole?
- Selvfølgelig har jeg det. - Så tag den dog på!
Godt.
Hvad er det på din ryg?
Hvilket? Det er ikke noget.
- Har han gjort det? Lad mig se. - Nej.
- Det er ikke noget... - Din fine ven er en beskidt tølper!
Hvis en mand nogensinde lagde hånd på mig ...
Skal du ikke præsentere mig for vores charmerende gæst?
Det er Marcia.
Det er min bekendt mr. Hyde, som jeg har fortalt dig om.
Marcia. Dig har jeg hørt meget om.
Men jeg har ikke været interesseret. Indtil nu.
Jeg må løbe.
Nej, nej, du må da ikke gå.
Vi tre kunne da få os en hyggelig snak.
Jeg kan ikke lade min ven vente. Jeg kigger ind.
Kig ind, når jeg er her, Marcia.
Du tænker anderledes end mig. Det kunne være sjovt at udveksle tanker.
Sådan var det med Ivy. Ikke sandt, min ven?
- Sikke noget dejligt stof. - Farvel.
Meget dejligt stof.
- Marcia er en vældig sød pige. - Ja.
Og det skræmmer dig, ikke?
Nej...
Du er bange for, at jeg bliver interesseret i hende.
- Hvis du vil... - Hvad?
Du udtaler dig ikke særlig klart.
Din lille stakkel. Jeg er sådan en drillepind, ikke?
Jo, sir.
Hvor er jeg dog heldig at være så elsket.
Hvad nu, hvis jeg var nødt til at forlade dig for en stund?
- Hvornår? - Jeg sagde ikke "når", men "hvis".
Hvis jeg nu må rejse af og til.
Mener du... snart?
Det ved jeg ikke.
Se ikke så bekymret ud.
Der er længe til.
- Jaså. - Så det spekulerer vi ikke over.
- Nej, sir. - Men du bliver sønderknust, ikke?
Jo.
Hvad har min lille kerub lyst til?
- Kunne vi ikke gå lidt ud? - Ud?
Ture lidt rundt og kigge?
- Det ville du da synes om. - Tja, det kunne være ganske rart.
- Hvor skulle vi gå hen? - De siger, at "Empire" er ...
- Hvem siger det? - Marcia. Der skulle være så sjovt.
Det kan vi da godt, ikke? Forestillingen skulle være så god.
- Og jeg har ikke været ude længe. - Næ, det har du jo ikke.
- Og du er lidt bleg. - Ja. Ikke at jeg beklager mig...
Nej, nej. Du er bare lidt nervøs og urolig.
- Du føler dig lukket inde, ikke? - Jo. Det forstår du vel?
Hvor skulle vi gå hen?
Vi kunne jo gå i Albert Hall.
Og høre en symfoni.
Albert Hall?
Jeg havde ellers håbet på ...
Hvorfor siger du det?
Du vil gerne ud, ikke?
Jo. Jeg skifter lige.
Du skal ikke skynde dig, for vi går ingen steder.
Forestillingen her er lige så god.
Lad os nu se. Hvad skal vi lave?
Vi kan jo spille kort.
Men du er nok træt af kort, ikke?
Du kan læse højt for mig.
Miltons "Det tabte Paradis".
Men vi har ikke bogen, vel?
Og jeg går ikke ud fra, du kan den udenad.
Nu ved jeg det... Nu ved jeg, hvad vi har lyst til.
Du skal synge for mig.
- Nej. Ikke det. - Er du hæs?
Det er ellers sådan en fin sang.
Syng den muntert.
Eller lidenskabeligt. Eller kærligt. Eller knibsk.
Syng den!
Smil imens. Vær glad! Munter!
Sådan!
Bravo! En primadonna er født. Lad os begrave hende i orkideer.
Verden er din, min elskede, men øjeblikket er mit.
Så siger jeg også til konen: "Hør her, min tøs, hvis du tror ..."
Godmorgen, sir. Var det ikke noget med en kop dejlig varm te?
- Nej tak. - Eller et telegram fra Firenze?
Og en dejlig kop te også, ikke?
Det er godt nyt. Ifølge Hobson er de ventet i dag.
Det er dejligt, med forlov.
Nu bliver alt som før.
- Morgenmaden er straks klar. - Poole...
Tag overtøj på. De skal på postkontoret med et brev.
Meget vel, sir.
Ivy! Ivy, det er mig.
Åh Marcia. Jeg havde ikke hørt jer.
Få dig noget at drikke, Fred.
- Jeg laver te. - Vi skal ikke have noget.
Du skal ikke tage dig af os, Ivy.
Det er til miss Ivy Peterson.
Tak, mester.
Prøv at se...
50 pund.
Uden brev. Det er da vel ikke fra ham?
- Krapylet må have fortrudt. - Nej. Han er for ondskabsfuld.
Og dog...
Jeg tiltror ham det gerne.
Ja, sådan hænger det sammen.
Han håber på, jeg bruger dem på at forsøge at stikke af.
Jeg kan se ham for mig, mens han udpønser det.
Så følger han efter mig.
Og lige når jeg tror, jeg er fri ...
Jeg kan ikke tage mere. Jeg kan ikke.
Hvis bare jeg kunne, -
- så ville jeg gå ned til floden.
Det er nerverne. Hun bør tale med en læge.
Der står en kopi af sejrsgudinden. Jeg så originalen på Louvre i Paris.
Hvad nytter det at sejre uden hoved?
Hvad nytter det, at jeg bliver klog på kunst, hvis du ikke hører efter?
Du er tilbage. Det er den eneste sejr, der tæller.
Det var derfor, jeg modtog alle de breve fra dig.
Hvis jeg rejser igen, og du ikke skriver, bare fordi du er syg...
Kan du ikke forstå, hvor meget mere bekymret jeg så bliver?
Sagen er, at der er længe til februar, og din far må høre ...
Hold op med at se sådan på mig. Ellers svarer jeg ikke for følgerne.
Er offentlige steder ikke skrækkelige indimellem?
Må jeg afbryde turtelduerne?
Det glæder mig at se Dem. De ser frisk ud.
Det er rart at være hjemme. Du ser også rask ud. Undskyld forsinkelsen.
- Hvad skal vi? - Hvad med te på "Stewarďs"?
Fortræffeligt, men der er noget, vi skal have på det rene.
Jeg har hørt på Beatrix længe nok. Nu er jeg gammel og vil ikke mere.
Så du må nok til at tage dig af hende snarest muligt.
- Jamen, far! - Jeg vil stå for det praktiske.
Bryllup i St. Margares, biskop Manners, reception og så videre.
Vis, at du er glad. Så gør dog noget, mand!
Blot endnu et kunstværk. Det er ikke nævnt i kataloget.
- Vi er ganske muntre i aften. - Jeg skal snart giftes, Poole.
- Det glæder mig overordentligt. - Det ved jeg, Poole.
Der er en patient i konsultationen. En miss Ivy Peterson.
- Hun har ingen aftale. Jeg kan... - Nej, nej. Jeg taler med hende.
Nå, så det er Dem, den berømte dr. Jekyll.
Det var mig, De og Deres ven fulgte hjem. Husker De det?
Hvad skyldes Deres besøg?
Er De syg?
Dér. Det er årsagen.
Se på det.
Kønt, ikke? Har De nogensinde set noget lignende?
- De skal have noget salve. - Salve?
Salve virker ikke. Der skal mere til. Jeg må have hjælp.
Jeg kan ikke tage mere.
Det er Hyde, sir. En mand, jeg kender.
Det er ham, der har gjort det. Og mere endnu.
Han er et udyr! Han vil ikke lade mig gå, og jeg tør ikke stikke af.
Min veninde Marcia og Fred, hendes kæreste, siger, det er nerverne, -
- og at De kender til den slags og kan hjælpe.
Jeg kan ikke tage mere!
Hvis De ikke kan hjælpe mig, -
- så giv mig noget gift, jeg kan tage.
- Hvorfor søgte De ikke hjælp før? - Jeg er bange.
Han er ikke et menneske. Han er djævlen selv.
Hvis han hører, jeg har været her i dag, ved jeg ikke, hvad han gør.
De må hjælpe mig!
Jeg vil gøre hvad som helst, sir.
Jeg er ikke så slem, som De måske tror.
Andre mænd siger, at jeg ikke ser så ilde ud, når jeg er mit eget jeg.
Engang kunne De da godt lide mig lidt, ikke?
De er sådan en fin og venlig herre.
Den aften, vi gik hjem til mig...
lod jeg, som om jeg var ligeglad.
Men det var jeg ikke.
Efter at De var gået, ønskede jeg hele tiden, at De ville komme igen.
Hyde vil aldrig genere Dem mere.
Det har De mit ord på.
Hvor ved De det fra? Han kommer og slår mig ihjel!
Nej. Han kommer ikke igen. Det skal jeg nok sørge for.
De kender ham ikke, sir. Han er umenneskelig.
Jeg har givet Dem mit ord. De får aldrig Hyde at se igen.
Tro mig.
Jeg tror Dem, sir. Jeg tror Dem.
Nu må De gå.
Ja...
Et kort øjeblik troede jeg...
Farvel.
Undskyld, sir. Jeg vidste ikke, hun var hysterisk.
- Det var kun godt, De gjorde det. - Angående brylluppet, så er der ...
Lad os nu ikke hidse os op.
Godaften, mr. Weller.
- Der er en snert efterår i luften. - Herligt, mr. Weller.
Kan De huske kometen, vi talte om? Skidtet ramte os altså ikke.
Fordi den vidste, at sir Charles venter på at meddele, -
- at hans datter skal giftes med undertegnede.
Mine varmeste ønsker, også til den kommende mrs. Jekyll.
Held og lykke, dr. Jekyll.
Skål for, at Hyde må rådne op, hvor han end er.
Og brænde langsomt, når den tid kommer.
Og skål for håbet om, at dr. Jekyll synes om Ivy.
Jeg ved nemlig, at han gerne vil have, -
- at Ivy synes om ham.
For han er en engel. Skål for min engel.
Overrasket? Det er vel ikke sådan, at du ikke ventede at se mig?
Nej...
Jeg har ventet på dig.
Du har festet. Er der da sket noget nyt?
Nej... Jeg troede bare...
Du har bare drukket for at dulme nerverne, ikke?
Du skulle måske tale med en læge.
Nej...
Det er ikke nødvendigt.
Vil du have noget vin?
Jeg henter et glas.
Dr. Jekyll er dygtig. Dr. Henry Jekyll.
En fin herre. Helt anderledes end de mænd, du ellers kender.
"En fin herre som De kender ikke den slags."
"Jeg ser ikke så ilde ud, når jeg er mit eget jeg."
Du ville falde på knæ for ham, ikke?
En god, renfærdig og troværdig mand.
Han er en selvglad, hyklerisk kujon!
Jeg kender ham, og jeg foragter ham!
Fra hans ædle pande til hans dydige fødder! Og du...!
"Jeg vil gøre hvad som helst."
Men du så jo det respektable fjols!
- Hvor ved du det fra? - Jeg ved alt om dig.
- Dr. Jekyll ville aldrig sige... - Og i døren vendte du dig om.
Og så sagde du: "Et øjeblik troede jeg."
Hvad troede du?
At han ville blive forelsket i dig? Du med dine billige, små drømme?
Eller troede du, at du måske i ham så noget af mig, Hyde?
Nu bliver du forvirret, ikke?
Det er ikke helt klart, vel?
- Hvad vil du gøre? - Noget yderst enkelt.
Jeg gør en ende på al forvirringen.
Nej... Nej...
Ja, dans. Dans og drøm.
Drøm, du er mrs. Jekyll fra Harley Street med butler og seks lakajer.
Drøm, at de er blevet til hvide mus, der er kravlet ind i et græskar.
Halløj, du der! Rolig.
- Luk op. Jeg kender dr. Jekyll. - Jeg kender dr. Jekylls venner.
- De må komme igen senere. - Jeg smadrer døren!
Forsvind, ellers tilkalder jeg politiet.
- Her er da intet at stjæle. - Men stjålet har han. Politi!
Jeg har hørt sære beretninger om den unge mand.
Jeg er ked af, at den unge mand blev forhindret.
Godaften, sir. Nogen ringede på for lidt siden, men der var ingen.
Jeg fandt dog det her.
John, her er nøglen til skabet i mit laboratorium. Tag derhen.
Tag flaskerne mærket A, M, S og Z med dig herhen.
Ved midnatstid kommer der en og beder om dem. Giv ham dem.
For Guds skyld, svigt mig ikke. Harry.
De ved vel ikke, hvad de er til?
Næ, det ved jeg faktisk ikke, sir.
Har De dem?
Jeg ventede på Dem. Jeg kommer fra dr. Jekyll.
- Kom med ind. - Nej!
Jeg må vel nok stille et par spørgsmål.
- Spild ikke tiden med spørgsmål. - Hvad med lige at præsentere Dem?
Jeg hedder Hyde. Og hvad så?
- Er De en af Jekylls bekendte? - Ja. Jeg er en gammel ven.
Hvor er dr. Jekyll? Er han syg?
- Nej. Han har det glimrende. - Det vil jeg selv forvisse mig om.
Et skridt til, og jeg skyder.
De kan ikke komme med, og jeg kan ikke sige mere.
- Hvorfor ikke? - Fordi...
Jeg advarer Dem, Lanyon.
Lad mig gå, Lanyon. De kan spørge Jekyll i morgen.
- Før mig til Harry Jekyll nu. - For sidste gang: Lad mig være.
- Nej. - Nuvel.
Så er De selv ude om det.
Lad mig drikke glasset og gå så.
- Nej. Hvorfor skulle jeg? - For Deres egen skyld, Lanyon.
Kom i gang.
Jeg advarede dig, John. Selv som Hyde advarede jeg dig.
Du forstår vel, hvad du har gjort?
Du er gået ... Du har pillet ved ...
Det er den største gudsbespottelse.
Jeg ved det, John.
Du må destruere formlen.
Fjerne den fra din hjerne. Du kan ikke tåle mere!
Jeg ved det godt.
Men her til aften på vej til sir charles ...
Jeg troede, jeg kunne styre det.
Men så skete det, uden at jeg...
- Hvad med Bea? - Jeg fortæller hende det.
Det har jeg da styrke til.
- Elskede... - Jeg hørte dig spille, og...
Vi kan jo tale sammen her så godt som noget andet sted.
Jeg ved, hvad du må have følt i aftes ...
Du behøver ikke at forklare dig. Det har været vigtigt.
- Jeg tilgiver alt, hvad... - Netop! Du må ikke tilgive noget.
Du må bare bestemme dig.
Sig mig, hvad der er galt, elskede.
Hvad er der, Harry? Se på mig.
Bea, lad mig begynde med...
- Umuligt. Jeg må bare sige det. - Hvad?
- Du er tapper, ikke? - Jo.
Jeg siger det, fordi du er modig og stærk.
Husk altid på det.
Vi kan ikke gifte os. Vi ses aldrig mere.
Du ved ikke selv, hvad du... Hvad er der sket? Se på mig.
- Mere kan jeg ikke sige. - Jamen, hvorfor?
Du har altid sagt, at der ikke var hemmeligheder imellem os.
Spørg ikke mere. Du må stole på mig.
Det gælder både dit liv og mit. Sådan er det.
Elskede...
- Er du syg? - Nej.
Spørg ikke mere. Prøv ikke at forstå, men tro mig. Gå nu.
Det er så forkert af mig at lade dig lide sådan.
Du vil undgå at gøre mig ondt, ikke?
Jeg accepterer, hvis du ikke elsker mig mere.
Jeg ved, at den slags kan ske.
Men det gør du. Det gør du.
- Hvad er det, kæreste? - Bea, elskede...
Sig ikke mere. Bare hold om mig.
Farvel, elskede.
Kom tilbage. Kom...
Du kom tilbage.
Hjælp! Hjælp!
Hvad sker der, sir?
Der er han. Se, der er han!
Her er våbnet, doktor.
Ja. Jeg...
Hvis De lige vil følge med.
Galningen brød ind. Overfaldt han Dem, sir?
- Løb han den vej? - Jeg vidste ikke, De var her.
- Er De kommet til skade? - Nej...
Døren er låst. Vi må den vej.
Vent!
Dér. Himmelen stå ham bi.
- Det er jo dr. Jekyll. - Det er ikke desto mindre ham.
Jeg har kendt dr. Jekyll i årevis. Det er Deres herre, ikke?
- Han må være forsvundet. - Nej, vent! Fortæl dem det, Jekyll.
Det nytter ikke, Jekyll.
Sig det. Sig, hvem du er. Fortæl, hvad du har gjort.
Jeg har intet gjort. Jeg er dr. Jekyll.
Jeg er dr. Henry Jekyll. Jeg har intet gjort.
Jeg er dr. Jekyll. Jeg er dr. Henry Jekyll, siger jeg jo.
Jeg har intet gjort.
Ham, I leder efter, hedder Hyde.
Jeg er dr. Henry Jekyll.
Jeg er dr. Jekyll. Jeg er dr. Jekyll, siger jeg.
Jeg er dr. Henry Jekyll.
Det nytter ikke. De må følge med.
Herren er min hyrde, mig skal intet fattes.
Han lader mig ligge på grønne vange.
Til hvilens vande leder han mig, han kvæger min sjæl.
Han fører mig ad rette veje for sit navns skyld...
Undertekst: SDI Media Group
[DANISH]